ELLER
LIVET I SKOVENE AF HENRY D. THOREAU
I biens
og sommerfuglens
og brisens navn.
Amen!
Jeg fandt dig.
Vær sød at gå.
Jeg er lige kommet.
Jeg prøver at være alene.
Vil du have et hvæs?
Okay.
Hvad læser du?
Walden.
Af Thoreau. Har du læst den?
Jeg kom ikke igennem den.
Jeg synes, den er fantastisk.
Et liv i ensomhed, alene i naturen.
Sådan vil jeg leve.
Hvorfor?
Fordi naturen er...
...ærlig.
Pålidelig.
Hvorimod mennesker sårer én.
Hvem har såret dig?
Sue.
Åh.
Er du stadig ked af, hun er flyttet til Boston?
Jeg vil ikke tale om det.
Hun skrev til Austin, men har ikke svaret mig.
I bliver venner igen.
Hvis du ikke har noget imod det, har jeg brug for at være i fred lige nu.
At være sammen med mit træ.
Jeg er vist ikke er alene om at forstyrre dig.
...og så løber den igennem lige her.
Hvad laver de her?
Det er nok inspektører.
Til jernbanen.
Arbejdet begynder i morgen.
Det ved jeg, men de kan da ikke bygge jernbanen i vores skov.
Det er privat ejendom.
Måske har din far givet dem lov.
ALENE KAN JEG IKKE VÆRE
Far. Det kan du ikke gøre.
Undskyld? Gøre hvad?
Du kan ikke lade dem fælde vores skov.
Kommer du sådan ind på mit kontor? Hvad med at banke på?
Beklager, det er en nødsituation.
De er derude lige nu.
Selvfølgelig.
I morgen starter anlæggelsen af Amherst Belchertown-jernbanen.
Du må være spændt. Mine døtre glæder sig.
Nu kan de købe kjoler i de fineste butikker i New York.
De har alle fået jernbanefeber.
- Jeg har bestemt jernbanefeber. - Hele byen har jernbanefeber.
Så bør byen gå til lægen,
hvis de tror, der skal køre et tog gennem vores skov.
Der vil køre et tog gennem vores skov.
- Det er den mest praktiske rute. - "Praktiske"?
Hvad er praktisk ved at fylde vores fredfyldte, rolige skov
med larm, røg og mennesker?
Jeg er bange for, du ikke kan stå i vejen for udviklingen.
Papirerne er underskrevet.
Står der i papirerne, at de må fælde mit træ?
"Dit træ"?
Det store egetræ. Det, som oldefar plantede.
Om nødvendigt, så ja.
Far, vær sød. Jeg beder dig.
Jeg elsker det træ.
Jeg har brug for det træ.
Det er der, jeg går hen for at tænke og lytte.
Hvis du lader dem dræbe træet, dræber du mig.
Taler dine døtre sådan til dig?
For det meste, ja.
Jeg har ikke opdraget hende til at være en gal hedning.
Emily, jeg skammer mig over dig.
"Skammer dig"?
Hvorfor? Fordi jeg bekymrer mig mere om et egetræ end kjoler fra New York?
Jeg har også bestilt et jakkesæt.
Forræder.
Jeg beklager, Ithamar.
Det er unødvendigt.
Min datter har valgt at ydmyge mig,
men måske min søn vil gøre et bedre indtryk.
Austin, jeg har en idé.
Som du ved,
tages det første spadestik til jernbanen
ved en ceremoni i morgen.
Hele byen vil være der.
Og det vil være passende,
hvis én fra vores familie bidrager.
Hvad har du i tankerne?
Jeg tænkte, du kunne skrive et digt.
Er du sikker på, du vil have mig til det?
Selvfølgelig, min kære søn.
Hvem ellers?
William Austin Dickinson, du er min eneste søn.
Og du er en mand med høj intelligens og stort talent.
Jeg er sikker på, du vil være opgaven voksen.
Jeg kan vel gøre et forsøg.
Sådan, min dreng.
Det vil være godt for familien Dickinson.
Jeg er enig.
Og lige så snart toget kører...
...er jeg sikker på, du glemmer det træ.
Åh.
Hun har rædselsfulde manerer.
Hvad skete der? Har du talt med din far?
Jeg har ingen far. Og ingen bror. Jeg har ingen.
Du har mig.
Jeg vil ikke have nogen, George. Jeg vil bare være alene.
Sikke en skam.
Jeg håbede, vi kunne hænge ud.
Jeg kan ikke. Jeg skal et sted hen.
Hvor skal du hen?
Til Walden.
Hele vejen til Concord? Hvorfor?
For at finde Thoreau.
Jeg tror, han kan hjælpe mig.
Hvordan? Er han ikke bare en sur, gammel eneboer?
Han er miljøaktivist, George.
Han elsker naturen mere end nogen anden i hele verden.
Eller i det mindste Massachusetts.
Hvis jeg fortæller ham om træet,
vil han sikkert gøre noget.
Måske kan han skrive et protestbrev.
Folk lytter til ham, selv hvis de ikke lytter til mig.
Okay. Så tager jeg med dig.
Nej. Jeg vil alene afsted.
Hold op. Du må ikke rejse alene. Det er ikke sikkert.
En dame har brug for en ledsager. Og...
...jeg har lyst til at tage på tur.
Så meget for et liv i ensomhed.
GRÆSKAR
KØBMAND
Hej.
Den kjole er så glamourøs.
Hej.
Kom nu, George.
Endelig. Hvorfor tog det så lang tid?
Jeg har købt så mange snacks.
Jeg er slet ikke sulten.
Vi har en lang rejse foran os.
Vi får brug for næring.
- Okay, hvad har du købt? - Jordnødder.
Popcorn. Peberkager.
- Doughnuts. - Okay.
Jeg får allerede mavepine.
Der er også karameller.
Vi nåede ikke den vogn, der kørte direkte til Northampton.
Nu må vi vente på den næste.
Det bliver så meget nemmere, når toget kører til Amherst.
"Nemmere." "Praktisk."
Vi behøver ikke fremskynde alting.
Det kan være godt at sætte farten ned.
Hvorfor hader du teknologi?
Thoreau siger: "Vi kører ikke med toget, toget kører med os."
Jeg tror ikke, jeg kan lide ham.
Hvorfor tager du så med?
Fordi jeg kan lide at være sammen med dig.
Er det...
Lavinia!
Jeg troede, du var den mærkelige.
Endnu et brev til Sue?
Hun kan ikke ignorere mig for evigt.
Det venskab betyder meget for dig.
Måske skrev hun til mig, men brevet blev væk.
Eller måske stjal Austin det.
Det kunne ligne ham.
Eller måske blev hun ked af mit sidste brev.
Hvorfor? Hvad skrev du?
At hun havde spærret mig inde på kærlighedens galeanstalt.
Skrev du det til mig, ville jeg være ellevild.
Tak.
Tror du stadig, Sue og Austin bliver gift?
- Får jeg ikke lov til at skrive mere? - Jeg vil have en samtale.
Vi sidder sammen på et tog.
Det er en god mulighed for at interagere.
Vi kan grine sammen.
Erklære vores kærlighed til hinanden.
Tale om, hvor mange børn vi vil have.
Tre drenge, to piger?
Forestille os at blive gamle sammen på den veranda, jeg bygger til os.
Du ved, lære hinanden bedre at kende.
Det håber jeg ikke, de gør.
Hvad?
Austin og Sue. Jeg håber ikke, de bliver gift.
Fordi for Sue...
...tror jeg, det ville være et fængsel.
Hvorfor er du imod ægteskab? Nogle mennesker holder af at være gift.
Ja. Nogle mennesker kaldet mænd.
Nej, ikke kun mænd.
Hvis jeg var en mand, ville jeg have en kone.
En, der kunne lave mad, gøre rent, opdrage mine 500 børn.
Alt imens jeg lavede lige det, jeg havde lyst til.
Du er så kynisk.
Ægteskabet kan være trygt.
Hyggeligt.
Jeg mener bare, at ville være alene for altid?
Det er mærkeligt.
- Folk har brug for hinanden. - Sidste stop, Concord.
Ikke ifølge Thoreau.
Hr. Og fru George Gould?
- Ja? - Nej. Vi er ikke gift.
Det her er Concord. Sidste stop.
Se løvet. Det er smukt.
- Det er dejligt at komme ud af byen. - Ja. Lad os se noget natur.
Ikke ligefrem langt fra civilisationen.
Poesi. Poesi.
Poesien... Okay.
Poesi.
Hvordan hidkalder jeg musen?
Kom til mig, muse.
Hvad i himlens navn er det?
Det er min hovedbeklædning.
Hvorfor har du dog den på?
Jeg vil bortføres af indianere.
Undskyld mig?
Okay, sagen er den,
at jeg var inde i byen, og jeg så Joseph Lyman gå arm i arm
med Eliza Coleman, og han ignorerede mig.
Hun har ikke engang krøller.
Og så tænkte jeg,
at jeg kunne blive bortført af indianere,
og så har høvdingen måske en flot søn.
Vi kunne gifte os, så jeg blev indianerprinsesse.
Hvem ville så le sidst, Joseph?
Hvorfor tror du, indianerne vil have dig?
Mor.
Åh.
Wow. Her er så...
...pakket.
Det virker temmelig... befolket.
Sådan var det ikke beskrevet i bogen.
Nej.
Her er sjovere end forventet.
Jeg er her ikke for at have det sjovt, men for at tale med Thoreau.
Jeg begynder at tro, at han slet ikke bor her.
Leder I efter Henry?
Undskyld?
David Henry. Han har ændret det.
Selvfølgelig bor han her. Hans hytte er lige derovre.
Faktisk er jeg hans mor.
- Hans mor? - Ja.
Vi er meget stolte af vores Henry her.
I må være nogle af hans fans.
Jeg går ud fra, du vil have bogen signeret?
Nej. Jeg vil ikke trænge mig på bare for det. Jeg...
Nej. Henry vil altid gerne signere en bog.
Kom med mig, så følger jeg jer over til ham.
Mener du det? Lige nu?
Selvfølgelig.
Jeg skal alligevel hente hans vasketøj.
Hans... vasketøj?
Det her føles forkert.
Vi forstyrrer han ensomhed. Vi skulle ikke være kommet.
Slap af, Emily.
Vi er her for at redde træet, ikke?
Jo, det er rigtigt. Træet.
Jeg er sikker på, han vil forstå.
Om.
Jeg går til vandet.
Jeg går til kilden.
Ganges rene, hellige vand er blandet med Waldens vand.
Om.
- Hold op. Det behøver du virkelig ikke. - Det er fint. Han laver bare yoga.
Hvem banker? Mor, det er dig.
- Det er vaskedag, Henry. - Er det?
Jeg mister tidsfornemmelsen herude
i min ekstreme ensomhed.
Jeg er her for at hente dit vasketøj, og disse to vil gerne møde dig.
Mere billigt selskab.
Jeg håber ikke, vi forstyrrer...
Øjeblik.
Værsgo.
Er det det hele?
En mand har kun brug for et sæt tøj.
På trods af modeverdenens endeløse diktat.
- Hvad med dine ternede bukser? - De er i tasken.
Okay. Jeg kommer med det i morgen.
Nå, så tag min skjorte.
Vil du underholde dine gæster halvnøgen?
Det er ikke mine gæster, for jeg har ikke inviteret dem.
Vær ikke uhøflig.
Jeg beklager, hr. Thoreau. Vi går nu.
Men faktisk...
...vil jeg gerne interviewe dig.
Interviewe mig?
Til hvilken avis?
Jeg er redaktør af Amherst Colleges Literære Magasin.
Mange af vores studerende er fulde af beundring for dig.
Må jeg stille et par spørgsmål?
Lad nu være. Han vil have, vi går.
Ja. Det har jeg tid til.
Hvorfor kommer I ikke indenfor?
Åh.
Jeg håber ikke, I er sultne...
...for jeg har kun bønner.
BØNNER
TEGNEBLYANTER
Mit vigtigste spørgsmål er...
Føler du dig aldrig ensom?
Aldrig.
Er det rigtigt?
Jeg finder det sundt at være alene det meste af tiden.
At være i selv det bedste selskab bliver hurtigt kedsommeligt og trættende.
Jeg elsker at være alene.
Jeg har aldrig haft selskab af nogen, som var så selskabelige som ensomheden.
Jeg har det på præcis samme måde. Derfor finder jeg din bog...
Jeg vil hellere sidde alene på et græskar,
en på en tætpakket fløjlspude.
Skriv det ned.
Jeg ved præcis, hvad du mener.
Ser du, jeg har selv et sted, jeg går hen for at være alene.
Ligesom dig. Skoven bag vores hus.
Men nu bygger de jernbanen igennem den.
De vil fælde mit yndlingstræ.
Er det her en del af interviewet?
Jeg er kommet for at bede om din hjælp.
Jeg håber ikke, du forventer, jeg giver penge til velgørenhed.
Nej.
Nej. Jeg tænkte, du måske kunne...
...skrive et brev.
Et brev?
Om hvad?
Ser du, folk lytter til dig. Din stemme er vigtig.
Og jeg tror, at hvis du skrev om vores skov
lige så flot, som du har skrevet om Walden, ville folk lytte.
Og mit træ ville blive reddet.
Hvad rager dit træ mig?
Hvad mener du?
Jeg troede, du...
...sagde, du elskede skoven.
Jeg elsker min skov. Jeg er ikke interesseret i din.
Barskt.
Hvad laver du her, søster?
Goddag, Henry. Jeg har småkager med.
Du må være dødtræt efter at have vandret hele den lange vej.
Det er ikke så langt. Vi bor halvanden kilometer herfra.
Vores far ejer en blyantfabrik.
Ja, det er modigt af dig...
J. THOREAU & SØN
...at tage den lange tur gennem vildnisset.
Nå, men værsgo.
Dine yndlingskager med jordnødder.
Jeg kan se, du har gæster.
Jeg er hans søster. Jeg bor lige nede...
Dit hjem ligger langt herfra. Og du må tilbage nu.
Lykke til på den anstrengende rejse tilbage til civilisationen.
Hvor kom vi fra?
Vi talte om ensomhed.
Ja.
Forstår I, ensomhed passer mig godt.
Jeg er ikke mere alene end lommen, der kalder så højt.
Eller end selve Walden-søen.
Hvilket selskab har den ensomme sø, spørger jeg?
Søen har vist masser af selskab.
Undskyld mig?
Søen er fuld af mennesker.
De er overalt.
Det skrev du ikke i din bog.
Menneskene er der måske, men jeg har ikke brug for dem.
Nej. På nær når din mor henter dit vasketøj.
- Skriv ikke det i artiklen. - Hvorfor ikke?
Er det ikke sandheden? Gode forfattere bør fortælle sandheden.
Belærer du mig om at skrive? Hvad ved du om det?
Hun er faktisk digter.
Er det rigtigt? Har jeg læst noget af dig?
Nej. Intet af det er blevet udgivet.
Jeg forstår.
Nej, du gør ej.
Du udgiver dine bøger, som er fulde af misinformationer,
og alligevel læser folk dem.
De beundrer dig. De interviewer dig.
Hvorimod alt, jeg skriver, må jeg holde for mig selv.
Prøv at skrive noget uden at vise det til nogen.
Så vil du vide, hvordan ensomhed føles.
- Interviewet er slut. - Gid vi ikke var kommet.
- Jeg er helt enig. - Du er et røvhul.
Mød aldrig dine helte.
Jeg har hørt rygter om, at digtet handler om mig.
UDVIKLING
Mine damer og herrer, jeg vil nu præsentere min søn...
...William Austin Dickinson,
som har skrevet et digt som hyldest til denne vigtige begivenhed.
Ja.
Øh...
Ja. Så...
...jeg har skrevet et digt.
"Skæbnens hjul har startet festen
Amherst får nu jernhesten
Ja, i Amherst kører toget snart
Det vil køre med højeste fart
Gennem skove og bakker Vil toget tumle
Vi bygger en bro Så det kan over sumpen bumle
På toget kan alle køre
Indianere, negere og de skøre
Jeg glæder mig til den første tur og derefter tager jeg toget retur
Retur"
Godt rim til sidst.
Jeg pressede benene sammen, da han ville fødes.
Hvad taler du om, mor?
Jeg var bange, og din far var ikke hjemme.
Jeg pressede benene sammen lidt for længe for at holde ham derinde.
Nu tror jeg måske, det var en fejltagelse.
Det er svært at skrive poesi.
Du skulle nok have klippet båndet i stedet.
Du kunne bare have bedt Emily om det.
Jeg tænkte nok, du var her.
Jeg vil aldrig såre dig, Emily.
Folk sårer hinanden blot ved at være sammen.
Jeg tror, det er den største fare ved civilisationen.
Det vil koste lidt mere.
Og turen vil tage længere.
Men...
...jeg beder dem lægge skinnerne rundt om vores gamle ven her.
Far.
Ved du, hvad jeg elsker ved træer?
Hvad?
Rodsystemet.
Under jorden.
Det er lige så stort som træet.
Det er som... et skjult spejlbillede.
Lige nu sidder du og jeg faktisk mellem to træer.
Det ene træ kan vi se...
...og det andet vender på hovedet.
Usynligt.
Som en hemmelighed.
Hr. Bønne, hvordan var din dag?
Hej, Henry. Du er det eneste autentiske menneske,
der lever et meningsfuldt liv.
Tak skal du have. Men det ved jeg allerede.
Den kvinde tog fejl af dig.
Mange tak, hr. Kop.
Hun sagde, du er falsk.
Men hun er falsk.
Det ved jeg. Men du kender kvinder...
Åh, min ven!